Kronika událostí kolem Rilondu r. 855

Lunenwigská univerzita, studium věd historických, 17. zelence 899.
„Mistře Jablonský, minule jste  nám zadal za úkol zjistit co nejvíc podrobností o Bitvě o Rilond, ale to je úkol nad naše síly, příliš mnoho pramenů mluví o některých záležitostech zcela rozdílně.“ Mluvčí kruhu historiků, mladý Joachím, si po tomto odvážném proslovu zase sedl zpět do lavice, provázený souhlasným přikyvováním svých spolužáků.
Mistr Jablonský, nenápadný mužík za katedrou, se o ni opřel a zadíval se na své žáky. Přestože byl malého vzrůstu a nikdy nezvyšoval hlas, měli z něho všichni (z prvních ročníků) respekt už jen kvůli těm řečem, co o něm kolovaly – o jeho předchozím povolání agenta v tajné královské službě, ze které odešel do výuky, nebo o tom, jak byl jednou přepaden při cestě přístavem a bez problémů se ubránil několika (podnapilým) námořníkům. Po chvíli přejíždění očima z jednoho na druhého promluvil: „Proto jsem vám také ten úkol zadal, žáci. Ne všichni kronikáři se drží toho, čemu říkáme historická skutečnost. Někdy ani nelze takovou pravdu zjistit. Doufám, že jste mi tu právě nepřednesl alibi pro vaši dnešní nepřipravenost, pane Silvo. Protože pokud si vzpomínám, dal jsem vám i možnost vybrat si jednu jedinou osobnost onoho konfliktu. Takže je tu někdo, kdo dopředu vzdal úsilí o pojmutí celé události? Ano, Sáro?“
„Mistře, jako osobnost jsem si zvolila Raxentira er Sinwar, i když se mi nepodařilo zjistit vše tak, jak bych chtěla.“
„To se vám nedivím, milá slečno. Nicméně začneme přímo s vámi, předneste nám svůj referát. Určitě se díky němu také dozvíme leccos o vzniku Ohnivé pěsti.…..“

Ohnivá pěst – vznik elitní kouzelnické jednotky
„Za vznikem této pozoruhodné vojenské jednotky stojí nájemný čaroděj a rodový odpadlík Raxentir er Sinwar. Řada faktů z jeho života před obléháním Rilondu je přinejmenším nejasná nebo se vyskytuje v několika verzích. Jisté je jeho krátkodobé působení v Novém Amiru, kde získával základy magického vzdělání (které tam však nedokončil, avšak již zde se projevovalo jeho mimořádné nadání pro ohnivou magii). Diskutabilní je jeho působení v řadách královských agentů, které skončilo za blíže nevyjasněných okolností. Podle jednoho zdroje také nějaký čas spolupracoval s ilegální organizací Noční Stíny, agenty Khara Démona (tuto informaci je však třeba brát jako neověřenou). 
Zásadním zlomem v Raxentirově životě byla invaze skřetích vojsk z jihu směřující na sever podél toku Durenu. Té padla za oběť také velká část rodiny Sinwarů. Snad tehdy, snad už mnohem dříve, uzrálo v Raxentirovi odhodlání postavit se skřetí hrozbě v čele spřízněných a podobně smýšlejících kouzelníků z Rilondské univerzity. Na půdě této akademické instituce pronesl 2. plodna r. 855 památný projev před komisí složenou z vedoucích akademiků. Jeho nepříliš vyumělkovaná, avšak o to zapálenější řeč pojednávala o nutnosti zasáhnout do bojů při obléhání města a pomoci regulérním vojenským jednotkám. Také navrhl založit vojenskou jednotku složenou čistě z kouzelníků, která by se orientovala na sesílání živlových kouzel použitelných v boji. Jeho projev vyvolal hotovou bouři, jejíž následky neseme dodnes. K řečnickému stolku přicházeli další a další mluvčí a vyslovovali se jak pro, tak i proti tomuto kroku. S přispěním S´wayi, představené elfí diaspory, byl nakonec Raxentirův návrh zamítnut, ale toto usnesení již nemohlo vzniku jednotky, později nazvané „Ohnivá pěst“, zabránit. Do jejího čela se postavil samotný původce myšlenky, Raxentir. 
Jinak se k vývoji na magické univerzitě postavil markrabě Eralis, který se snažil nejdříve o nenápadnou, později o otevřenou podporu Raxentira i jeho nových „žáků“. Také zajistil celé skupině jednotný vojenský výcvik, a to i přes nedostatek času, který obležené město zažívalo…“

Zde, milí čtenáři, přerušuji Sářin výklad, protože další události, jako třeba výsledek prvního nasazení „Ohnivé pěsti“ do bojů a její vliv na výsledek celého obležení, bych rád nechal na Vaší fantazii. V té mé určitě leccos ovlivní, ale i tak nevím, jestli to bude na udržení Rilondu stačit. 
Pokud ano, bude se v mém světě markrabě snažit, aby se z Ohnivé pěsti stala jeho nová „osobní garda“, čehož se jiní mocní z města, včetně S´wayi (právem?) obávají. Reakce církve bude vytvoření „Světelné pěsti“ složené z Aurionových bojovníků (ale to už je jiná kapitola…).